Fuldmåne. Luk døre og vinduer i aften.
Det er bedre, at ulven tager grisen end dig.
Vi boede ved udkanten af en mørk skov.
Få kendte vores landsby ved navn, men mange havde hørt rygterne.
Min mor sagde altid: "Tal ikke med fremmede.
Gå efter vand og kom lige hjem."
Jeg prøvede at gøre, som hun sagde.
Valerie.
Jeg prøvede altså.
Kom så.
- Har du kniven? - Her.
- Pelsen er snehvid. - Jeg kan lave et par jagtstøvler.
- Gør det, Peter. - Kan du ikke gøre det?
TI ÅR SENERE
Artige piger bør ikke jage kaniner eller gå alene i skoven.
Men han havde altid givet mig lyst til at bryde reglerne.
Peter! Træerne er der stadig, når vi har spist.
- Giv mig den. - Hvad får jeg for det?
- Har de ikke fortalt dig det? - Fortalt hvad?
De har bestemt, at du skal giftes med Henry Lazar.
Så fik min mor, hvad hun ville have. Penge.
Henry får, hvad han vil have. Dig.
Hvad gør vi nu?
- Vil du giftes med ham? - Det ved du, jeg ikke vil.
Bevis det.
- Hvordan? - Lad os stikke af sammen.
- Hvorhen? - Lige hvor du har lyst.
Havet. Byen.
Bjergene.
- Er du bange? - Nej.
Er du sikker? Er du klar til at forlade alt?
Din familie?
Dit liv?
Jeg vil gøre alt for at være med dig.
Det tænkte jeg nok.
Nå, så det gjorde du?
Lad os gøre det.
Vi får en halv dags forspring, før nogen aner uråd.
Hvem kommer først?
Ulven.
Herovre!
- Den har slået ihjel igen. - Vi har overholdt aftalen.
Men ulven har brudt den.
Hvem er det? Sig det.
Det er din søster.
Mor, far.
Lucie!
Tak, Claude.
- Fru Lazar, kom indenfor. - Suzette.
- Jeg beklager jeres tab. - Tak.
Nu skal jeg.
- Goddag, Henry. - De damer.
Lucie var en god pige.
Din forlovede er kommet for at kondolere.
- Jeg kender ham knap nok. - Det kommer du til.
Gå nu derned.
Cesaire. Lad os tage ned på kroen.
Lad kvinderne sørge i fred.
Jeg vil med.
Jeg elskede ikke din far, da vi blev gift.
Jeg var forelsket i en anden mand.
Men jeg lærte at elske din far.
Og han gav mig to yndige døtre.
- Vi bør være taknemmelige. - Vrøvl.
I tyve år har ulven ikke taget menneskeliv.
Kun fordi vi har ofret vores bedste kreaturer hver fuldmåne.
Vi har holdt vores del af aftalen. Så nu slår vi den ihjel.
- Slå den ihjel! - Nej.
Jeg har sendt bud efter fader Solomon.
Han har nedkæmpet varulve og hekse i hele kongeriget.
- Han befrier os fra dyret. - Nej.
Han forhindrer os i at få hævn.
Hvad lavede hun udenfor på ulvenatten?
- Måske skulle hun møde en dreng. - Min Lucie var ligeglad med drenge.
Hun var nu glad for mit barnebarn.
Hun løb altid i hælene af ham.
Den aften hørte hun, at Henry skulle forloves med hendes søster.
Det må have knust hendes hjerte.
Måske foretrak hun døden frem for et liv uden ham.
- Hvor romantisk. - Prudence!
- Sig ikke den slags. - Hun sagde aldrig noget til mig.
Bare rolig, min kære. Henry har altid kigget efter dig.
Du er den kønne søster.
Jeg vil vise min medfølelse.
Jeg ved godt, hvorfor du er her. Jeg har allerede mistet én datter.
Jeg har kun Valerie tilbage. Du har intet at byde på.
Jeg har mit håndværk. Ligesom din mand.
Jeg ved, hvad en skovhugger tjener.
Henry er hendes chance for et bedre liv.
Hvis du elsker hende -
- giver du slip på hende.
Knoglerne fører til Grimmoorbjerget, hvor ulven holder til.
Vi kender varulvens svagheder.
Den tåler ikke dagslys. Den betræder ikke hellig jord.
Og så er der sølv.
Måske har fader Auguste ret. Måske skal vi vente.
Kujon.
Måske skulle du mande dig op.
Vil du jage ulven? Så lad os jage den.
Lad os slå den ihjel!
Slå den ihjel!
Hvad laver de?
Du må være forsigtig.
- Jeg vil ikke også miste dig. - Det her går ikke.
- Du skal giftes med Henry. - Jeg vil ikke have Henry.
Vi fjollede bare rundt. Mere lå der ikke det.
Det tror jeg ikke på.
Jeg har lavet noget til dig.
Jeg ville vente til brylluppet, men for en sikkerheds skyld...
Du skal nok blive glad igen.
Det lover jeg.
Kom så, Henry.
Lad os nu vente på fader Solomon.
- Han kommer i morgen. - Vi slagter selv den ulv.
Er der ikke flere? Så er der afgang!
Adrian. Tak, fordi du forsvarede Lucie.
Vi er jo snart i familie.
Lov mig at være forsigtig.
Ulven er ligeglad med mig. Jeg er fuld af brusk.
- Jeg mener det, min søn. - Det skal jeg nok, mor.
Bedstemor.
Min skat.
Kom.
Pas på.
Der er så meget, hun ikke har fortalt mig.
Jeg burde have vidst noget.
Det var hendes eget valg.
Alle har hemmeligheder.
Kan du huske, hvad min bedstemor altid sagde?
"Alle sorger dulmes med en bid brød."
Prøv den her.
Hvor er den flot.
Jeg har lavet den til brylluppet.
Det føles ikke som mit bryllup.
Det føles... som om jeg bliver solgt.
Pas på.
Hulen deler sig.
Vi deler os.
- Den deler sig igen. - Vi tager den stejle vej.
Nej. Det er bedre at blive sammen.
God morgen, min kære.
Godmorgen, bedstemor.
Bedstemor fortalte os, at ulven dræbte hele familier.
Den tog børn, mens de sov.
Men historierne føltes aldrig som virkelighed. Før nu.
Jeg flåede hovedet af!
Claude.
Skål for Adrian og hans offer.
For Adrian.
Stakkels Henry.
Henry.
Din far var en tapper mand.
Jeg var så tæt på, at jeg kunne lugte den.
Jeg var bange, så jeg gemte mig.
Jeg gjorde ingenting.
Jeg skulle have reddet ham!
- Henry... - Gå!
Du skal ikke se mig sådan.
Det var Henrys far, ikke? Du var forelsket i ham.
Lucie var forelsket i ham. De kunne have giftet sig.
- Hvorfor skulle det lige være mig? - Det ved du vist godt.
Jeg vil høre dig sige det.
Lucie var Henrys halvsøster. Adrian var hendes far.
Ved far noget om Lucie?
Nej. Og du må love aldrig at sige noget.
Fader Solomon. Han er kommet.
Claude.
- Hans Eminence... - Fader Solomon.
Far!
Nu må I ikke græde.
Kan I se alle børnene?
Kan I se, hvor bange de er?
Der er en stor, styg ulv, som nogen må stoppe.
Er det den, der slog vores mor ihjel?
Det er meget muligt.
Smut så. Jeg kommer snart.
- Nej. - Af sted.
Det er en ære, Deres Eminence.
Velkommen. Du er kommet i rette tid til vores fest.
Som du kan se, har vi taget os af varulven.
Det er ikke en varulv.
Med al respekt...
Vi har levet med dyret i to generationer.
- Vi ved, hvad vi er oppe imod. - Med al respekt...
I har ingen anelse om, hvad I er oppe imod.
Jeg var ligesom dig engang.
Min kone hed Penelope.
Hun skænkede mig to smukke døtre.
Vi var en lykkelig familie.
Vi boede i en landsby som denne.
Ligesom Daggorhorn var vi plaget af en varulv.
En aften ved fuldmåne blev mine venner og jeg fulde.
Vi besluttede at jage den.
Vi havde ikke regnet med at finde den, men det gjorde vi.
Den flåede min bedste ven i to.
Lynhurtigt.
Og så angreb den mig.
Jeg slog løs med min økse.
Pludselig var den væk.
Jeg havde hugget en forpote af.
Jeg tog poten med hjem som minde.
Der fandt jeg min kone -
- med en blodig klud om håndleddet.
Da jeg åbnede min taske, var varulvens pote... væk.
I stedet fandt jeg denne.
Jeg fortalte mine piger, at varulven slog deres mor ihjel.
Men det var løgn. Jeg slog hende ihjel.
Når en varulv dør, bliver den menneske igen.
Det der er en almindelig ulv.
Jeres varulv...
... er stadig lyslevende.
Det er et af de tre sølvsværd, der er velsignet af paven.
Må jeg røre det?
Nej.
Vi lever i farlige tider.
Ved I, hvad blodmåne er?
De ved ikke, hvad det er.
Solsystemet.
Den røde planet står på linje med månen hvert 13. år.
Kun på det tidspunkt kan en ny varulv blive til.
I blodmånens uge -
- vil et enkelt bid sende forbandelsen videre.
Under en almindelig fuldmåne vil et ulvebid slå jer ihjel.
Men under blodmåne er selve sjælen i fare.
Indtil blodmånen aftager om tre dage, er I i fare.
Vi er i sikkerhed nu. Jeg slog ulven ihjel.
- I hulen ved Grimmoorbjerget. - Ulven har narret jer.
I skulle tro, den boede der -
- så I ikke ledte efter den det mest oplagte sted.
Ulven bor her.
Her i landsbyen iblandt jer.
Den rigtige morder kan være din nabo.
Din bedste ven.
Måske endda din kone.
- Barrikader byen. - Det har du ikke ret til!
Ingen forlader byen, før ulven er død!
Ulven er død.
I aften skal vi feste!
Hold bare jeres fest.
Vi får se, hvem der har ret.
Tag den af!
Jeg puster og pruster -
- og jeg vælter jeres hus omkuld!
Valerie, kom og dans.
Jeg puster og pruster -
- og jeg vælter jeres hus omkuld!
- Jeg børster det bare af. - Far.
Du er min gode pige.
- Undskyld. - Smut nu bare hjem.
Snydt.
Imponerende.
- Hvor har du lært det? - Claude.
Claude, kom med tilbage til festen.
Rose har vist fundet en ny erobring.
Kom, Prudence.
- Du forlod os! - Rolig nu.
Jeg sagde, at vi skulle blive sammen, og nu er min far død!
Hold nu op!
- Hold fingrene fra hende! - Peter.
Lad mig være. Hvorfor kan du ikke holde dig væk?
Jeg elsker dig, Peter.
Hvad laver du med Rose? Du kan jo ikke lide hende.
- Til gengæld får jeg, hvad jeg vil. - Du lyver dårligt.
Du har det ligesom mig. Du brænder op indvendigt.
- Jeg kan ikke give dig den slags. - Jeg er ligeglad med Henrys penge.
Du har en fremtid med ham.
- Har min mor talt med dig? - Jeg er ikke den rette for dig.
Jeg er ligeglad.
Jeg kunne æde dig levende.
Vil du ikke have mig?
Peter! Giv os en hånd.
Jeg vil kun være sammen med dig.
Hvor forsvandt du hen?
Høet er så blødt i kornkammeret.
- Løb! - Hen til kirken!
Peter!
Claude!
Nu skal du dø!
Ulven betræder ikke hellig jord! Hen til kirken!
Claude!
Fang den!
Hold den! Vagter!
- Den er stærk. - Gud er stærkere.
Gud er stærkere!
Jeg advarede jer!
Varulven lever stadig!
Find den! Find den!
Find den.
Derovre!
Du kan ikke undslippe.
Du kan tale. Hvordan?
Du forstår mig. Det er det vigtigste, Valerie.
- Du kender mit navn. - Hvad laver du?
Menneskeøjne, mørkebrune.
Jeg kender dig.
Du drømmer om at forlade landsbyen.
Lad mig føre dig bort. Vi er ens.
Nej, jeg er ikke som dig. Du er morder.
Du er også morder, ikke?
Hvad blev der af kaninen, Valerie?
- Jeg slog den ihjel. - Nemlig.
- Så kom med mig. - Nej.
Så vil gaderne flyde med blod. Hendes først.
Kom!
- Fader Solomon stopper dig. - Han vil dø ligesom resten.
Jeg kommer tilbage efter dig, før blodmånen aftager.
Der! Skyd!
- Du talte til ulven. - Den talte med os.
Nej, den knurrede. Hørte du den tale?
De udråber mig til heks, hvis du siger noget.
- Skynd jer indenfor. - Jeg må finde min bror.
Ingen forlader stedet før solopgang. Det er for jeres eget bedste.
Vi skulle ikke have tvivlet.
Jeg har aldrig set så stærkt et dyr.
Det må stamme fra en lang, uafbrudt slægtslinje.
Hver generation er stærkere end den foregående.
Vi må finde dens menneskelige form.
Men det kan være hvem som helst.
Den har overlevet i det skjulte. Kig overalt.
Se efter tegnene.
Isolation.
Heksekunst. Sort magi.
Usædvanlig opførsel. Underlig lugt.
Vi vil gennemsøge jeres hjem. Hemmeligheder kommer for dagen.
Hvis I er uskyldige, har I intet at frygte.
Men hvis I er skyldige -
- sværger jeg, at I vil blive knust!
Han lever stadig!
Hent vand! Nu!
- Det er blodmåne, så han må... - Han er min bror!
Hvis man er blevet bidt, er man forbandet!
Valerie, luk op.
Vi er i fare. Vi må væk. Tag med mig.
Pak dine ting. Vi må af sted nu.
- Jeg kan ikke tage med dig, Peter. - Hvorfor ikke?
Beklager.
- Hvad er der sket? - Hun skal nok klare den.
Ulven rev hende bare. Den bed ikke.
Løft hendes hoved, Valerie.
Drik det her.
Så falder du i søvn.
Sov nu.
Hvad er der, skat? Hvad er der?
Ulven. Den talte til mig.
- Og forstod du? - Det var som at tale med dig.
Har du fortalt det til nogen?
Roxanne ved det, men hun siger ikke noget.
Den lod dig være i fred.
Den vil vist have mig levende.
- Nej. - Hent et nyt omslag.
Nej.
Jeg henter noget rent vand.
- Er Claude kommet hjem? - Ingen har set ham.
Gå indenfor.
Jeg så dig med Peter.
Jeg ved, at du ikke er interesseret i mig.
Jeg vil ikke tvinge dig, så jeg ophæver forlovelsen.
Undskyld, Henry.
- Vi har fundet en, der gemmer sig! - I tårnet!
Skynd jer!
- Lad min bror være! - Få ham ned! Han skal udspørges.
- Han er ikke ulven! - Se på ham!
Han taler sort. Få ham ned!
- Han har ikke gjort noget! - Han kender til sort magi!
- Jeg kender ham. - Bedre end jeg kendte min kone?
Man kan aldrig vide, hvad nogle er i stand til. Få ham ned!
Fortæl mig, hvad ulven hedder.
Fortæl mig navnet.
Fortæl mig navnet!
Romerne opfandt den her.
Et genialt system, der fremtvinger sandheden.
Han kan ikke fortælle dig noget. Han kan knap tale.
Hør, hvor han synger sin kærlighed til Satan.
- Vi gør det i en god sags tjeneste. - Jeg kan ikke se noget godt.
Jeg slog min kone ihjel for at beskytte mine børn.
Vores metoder til at tjene Herren kan være problematiske.
Du skal ikke være så sart.
Hun siger, at det er vigtigt.
Jeg vil forhandle for at få løsladt min bror.
- Fingernegle af sølv. - Så de kan slå en varulv ihjel.
- Forsvind. - Jeg kan tilbyde mere end penge.
Vend dig om.
- Det er rigeligt. - Vent. Jeg har mere.
Hvis du skåner min bror, har jeg navnet på en heks.
Det er til gengæld noget værd.
Fortæl dem, hvad du fortalte mig.
Hun klatrer i høje træer. Hun løber hurtigere end alle andre.
Hun går med en rød kappe. Djævlens farve.
Vrøvl. Jeg har selv syet den.
- Stille! - Fortsæt.
Hun kan tale med varulve.
Jeg har selv set det.
- Benægter du det? - Nej, jeg benægter det ikke.
Og hvad handlede samtalen så om?
Den ville lade Daggorhorn i fred, hvis jeg fulgte med.
Ulven er nogen her i landsbyen, der begærer dig, Valerie.
Ved du, hvem det er? Du må hellere tænke dig godt om.
Fortæl mig det.
Fortæl mig, hvem det er.
Giv mig et navn.
Den er ude efter hende, ikke jer.
Hvis I vil redde jer selv, må I give den, hvad den vil have.
At kaste hende for ulven er menneskeofring.
Vi har alle måtte gøre ofre.
Processen er slut. Tag hjem.
Tag hjem. Alle sammen!
- Betyder hun ikke noget for dig? - Jo, hun gør.
Hun betyder noget. Jeg tænker bare strategisk.
Gå over til kornkammeret.
Så du vil prøve at redde hende.
- Jeg skal nok hjælpe. - Så desperat er jeg ikke.
Nå, hvad er din plan da? Du har ikke nogen, vel?
Du har set låsene.
Jeg har et værksted med værktøj. Du har brug for mig.
Udmærket.
Men hvis du er ulven, hugger jeg hovedet af dig.
I lige måde.
Det er i orden.
Tag hjem!
- I lovede at sætte min bror fri. - Det har vi også gjort.
Bedstemor.
Brød og et tæppe. Har du brug for mere?
Du må ikke bruge den kniv.
- Vi må finde ulven. - Før solnedgang?
Ulven vil have dig, men først dræbte den din søster.
Nej. Jeg vidste det ikke, men Lucie var forelsket i Henry.
Da hun hørte om min forlovelse, ofrede hun sig til ulven.
Nej. Det ville Lucie aldrig gøre.
- Tiden er gået. - Måske reagerede hun på Henry.
Sørg for, at hun får dem.
Fjols.
Cesaire.
Jeg redder din datter, og så gifter jeg mig med hende.
Jeg vil foretrække din velsignelse.
Hvordan kan jeg hjælpe?
- Vi har lukket. - Det er mig.
Goddag, Henry.
- Jeg har småkager med. - Tak.
Tak, fordi du talte hendes sag i morges. Prøv at smage.
Ja.
- Det var modigt gjort. - Jeg sagde bare min mening.
Hør engang.
Du er ikke længere forpligtet til at støtte Valerie.
I er ikke længere forlovet.
Hun er forelsket i en anden, men jeg holder stadig af hende.
Lucie havde det nok på samme måde med dig.
- Hun var bare småforelsket. - Hun ville have gjort alt for dig.
Hun ville endda mødes med dig på en ulvenat, hvis du bad hende.
Hvorfor gør du det her?
Tror du, at jeg er ulven? Beskylder du mig for mord?
Jeg beskylder dig ikke for noget. Jeg er bare på jagt efter sandheden.
Det er dig.
- Du godeste. Jeg kan lugte det. - Hvad kan du lugte?
Da min far døde, kunne jeg lugte ulvens moskusduft.
Jeg kan lugte det samme lige nu.
Hvad laver du alene i din lille hytte om natten?
Den nat Lucie døde?
Du ved det ikke, vel?
Jeg har luret dig. Du skal ikke vende dem imod mig.
Du følger med os.
- Jeg har ikke gjort noget. - Det er for en sikkerheds skyld.
Fader Solomon vil undgå besvær med heksens familie.
Det er tid til at tage din skøgekappe på.
Valerie.
Jeg gjorde mit bedste for at beskytte dig og Lucie.
Det ved jeg, far.
Du lærte os at være stærke.
Fader Solomon havde lavet en maske til offentlig ydmygelse.
Selv mine venner gloede og dømte mig.
Måske havde de ret.
Måske vidste ulven noget, jeg ikke gjorde.
Måske havde jeg en mørk side.
I må hellere gå hjem!
Undskyld, Valerie. Det var ikke meningen.
Gud velsigne dig.
- Prudence. - Valerie?
Roxanne er virkelig ked af det. Hun ville bare redde sin bror.
- Sig, at jeg tilgiver hende. - Det skal jeg nok.
Jeg ville bare sige... Jeg ved det ikke.
- Du behøver ikke sige noget. - Men det vil jeg gerne.
Du skal vide, at du måske har narret Roxanne -
- men mig kan du ikke narre. Ikke mere.
Du var altid for god. For køn.
For perfekt.
Du narrede os.
Nu får du som fortjent.
Prudence, du må hellere gå.
Ja. Det varer ikke længe nu.
Ulven er på vej.
Ulven bor her.
Din nabo. Din ven. Måske endda din kone.
Du er den kønne.
Jeg kunne æde dig levende.
Menneskeøjne, mørkebrune.
Jeg kender dig.
Ved du, hvordan man dræber en tiger, fader Auguste?
Man tøjrer sin bedste ged...
... og venter.
Det brænder!
Sluk det!
Af sted!
Jeg får dig ud herfra.
Den er for voldsom!
Rør dig ikke.
Den har bidt på krogen! Skyd!
- Vent, det er ikke ulven! - Han hjælper en heks!
- Skyd! - Nej!
Løb!
Løb.
- Han startede branden. - Luk ham ind i elefanten!
Af sted! Heksen er undsluppet!
Kom herover! Find heksen!
Vi mødes med Peter ved hestene.
Valerie!
- Hvor er Peter? - Det ved jeg ikke.
Han lovede at være her.
Hvis han ikke dukker op, fører jeg dig bort.
Lad mig føre dig bort.
Tror du, at jeg er ulven?
Find heksen!
Kom hurtigt!
- Kom. - Den vej!
Lad os gå over i kirken. Ulven betræder ikke hellig jord.
Kom med mig! Den vej!
Jeg hørte noget.
Efter dem!
Valerie.
- Henry! Henry! - Stik af, Valerie!
Nej, jeg efterlader dig ikke.
- Vi er fredet. - I er endnu ikke på hellig jord.
Den her...
... tilhører mig.
Vil du have hende i live?
Slå den ihjel!
Valerie.
Træd ud, eller jeg raserer landsbyen.
Kom med mig, før solen står op.
Træf dit valg.
Jeg lader dig ikke ødelægge mit hjem.
- Jeg går med dig. - Nej, Valerie!
- Hvis du lader dem i fred. - Nej! Jeg lader dig ikke i stikken.
- Det gør jeg heller ikke. - Jeg står også bag Valerie.
Du kan ikke gemme dig.
Heksen skal stadig brændes!
Bliver man bidt under blodmåne, er man forbandet.
Mine børn bliver forældreløse.
Min bror havde også børn.
Jeg ville bare hjælpe.
For at beskytte os mod mørket.
Bliver man bidt under blodmåne, er man forbandet.
Hvor er Peter?
Bedstemor.
Sikke store øjne du har.
Det er for, at jeg bedre kan se dig.
Sikke store ører, du har, bedstemor.
Det er for, at jeg bedre kan høre dig.
Sikke store tænder, du har.
Det er for, at jeg bedre kan æde dig.
Valerie. Hvorfor er du oppe?
Jeg var så bekymret.
Det ser meget bedre ud.
Hvor skal du hen?
Over til bedstemor. Jeg tror, at hun er i fare.
Vi går ud efter ulven, før uvejret dækker dens spor.
Når den er menneske igen, kan vi slå den ihjel.
- Og der er noget... - Hvad? Sig det.
Peter er stadig forsvundet.
Jeg gør, hvad der skal til.
Vær forsigtig.
Valerie.
Gudskelov er du uskadt.
Hvor har du været?
Jeg var fanget i det messingmonster hele natten, før jeg brød ud.
- Hold dig væk. - Hvad nu, Valerie?
Tror du ikke på mig?
Jeg gør dig fortræd.
Nej, du gør ikke.
Lad nu være.
Bedstemor!
Bedstemor, er alt i orden? Jeg havde mareridt.
Jeg har det fint.
Jeg er lige vågnet. Der er suppe, hvis du er sulten.
- Jeg tror, at ulven er derude. - Herinde er vi i sikkerhed.
- Spis op. Husk, at alle sorger... ... dulmes med en bid brød.
Nemlig.
- Spis op, min kære. - Hvad er det her?
Far, hvad laver du her? Hvor er bedstemor?
Jeg havde ikke noget valg.
Hun opdagede, hvad jeg er.
- Hvordan kunne du gøre det? - Sæt dig.
Sæt dig!
Åh, Valerie.
Jeg blev hånet. Jeg fortjente bedre.
Så jeg besluttede mig for at drage bort.
Til byen.
Til bedre jagtmarker.
- Hvorfor tog du ikke bare af sted? - Fordi jeg elskede jer piger.
- Jeg ville have jer med. - Men du måtte vente på blodmånen.
Min gave ville gå til min ældste, så jeg skrev et falsk brev.
MØD MIG I HØSTAKKENE HENRY
Da jeg talte til hende...
Henry kommer ikke, Lucie.
... forstod hun mig ikke.
Havde hun været af mit blod, ville hun have forstået.
Så faldt brikkerne på plads.
Lucie kunne ikke være min datter. Din mor havde løjet.
Men det vidste du vel allerede?
Efter mange års forsigtighed mistede jeg besindelsen.
- Det var en skam. - Du hævnede dig på mor.
Og hendes elsker.
Henry lugtede ulven den nat.
Det samme gjorde han i går.
Han troede, at lugten kom fra din bedstemor.
Men hun havde levet med den lugt hele livet.
Min far var nemlig også ulv.
Lugten sad i hans tøj.
Mor vidste ikke, hvad det betød -
- før hun døde.
Jeg elskede hende. Både hende og Lucie.
Jeg ville ikke gøre dem fortræd.
Valerie, kom med mig. Det er blodmånens sidste dag.
Et bid, og du bliver som mig.
Jeg vil ikke ende som dig. Det kan jeg ikke.
Jo, du kan, Valerie.
Mit blod løber allerede i dine årer.
Det er en gave.
Jeg fik gaven af min far, og nu giver jeg den til dig.
Jeg er stærkere end ham, og du bliver stærkere end mig.
Vi bliver uovervindelige.
Der må være en Gud, for du er Djævlen.
Og du er Djævlens datter.
Du er ikke så farlig, når solen er stået op.
Hvad ved du om det?
Far!
Jeg har noget til dig.
Peter.
Få mig ud herfra.
Han bed mig.
Når månen står op...
... bliver jeg som ham.
Et dyr.
Min tilværelse brød sammen. Jeg så alt med nye øjne.
Alle løgnene. Min mors, min fars.
Han var den eneste, jeg havde tilbage.
Peter.
Selv når jeg tvivlede på ham, og selv når jeg sårede ham -
- var Peter trofast.
Undskyld.
Ingen må vide besked om din far.
De hænger dig, fordi du er ulvens datter.
Peter.
Jeg må af sted. Du er ikke i sikkerhed hos mig -
- før jeg lærer at beskytte dig mod...
- Jeg venter på dig. - Det tænkte jeg nok.
Det var den værste vinter, jeg kunne huske.
Daggorhorn fandt sin gamle rytme.
Ulven vendte ikke tilbage.
Men landsbyen levede stadig i frygt.
Den kendte ikke til andet.
Henry mandede sig op.
Han valgte et ærefuldt liv og beskyttede os mod mørket.
Med tiden indså mor, at far aldrig ville vende hjem.
Jeg kunne ikke blive der, med min hemmelighed.
[Danish]